ФУНКЦІОНАЛЬНА СВОЄРІДНІСТЬ ПРОПРІАТИВІВ У СУЧАСНОМУ УКРАЇНСЬКОМУ МЕДІАТЕКСТІ: АНАЛІЗ ТЕЛЕМОВЛЕННЯ - Шебештян , Ярослава (Науковий вісник Ужгородського університету. Серія Філологія, 2021)
У сфері літературної ономастики найбільший інтерес викликає художній текст, а інший значущий сегмент побутування власних назв – медіатекст – залишається на периферії науки. Ця спроба розгляду функціональ- ної специфіки онімії телемовлення може сприяти заповненню теоретичних прогалин у літературній ономастиці, теорії медіатексту та бути корисною для розв’язання прикладних проблем журналістського мовлення. Мета: визначити основні риси функціонування власних назв у сучасному українському медіатексті. Завдання: виявити номінативні, виражально-зображальні, конструктивні особливості актуалізації пропріативів у телемовленні; встановити зв’язок культуромовних категорій як критеріїв ефективності професійного журналістського мовлення з основними рисами функціонування власних назв у телемовленні. Результати. На підставі аналізу онімів, дібраних з телемовлення українських каналів «Еспресо», «Прямий», «5- й», з’ясувалося, що основні риси функціонування онімів виявляються на номінативному, виражально-зображальному, конструктивному рівнях; джерелом і стимулом ономавживання є реальність, осмислювана українськими журналістами крізь національну призму, а важливою комунікативною обставиною – сенс журналістської діяльності; це зумовлює ви- соку концентрацію пропріативів, їх тематичні масиви (російсько-українська війна, пандемія коронавірусу, наслідки по- літики популізму тощо), домінування реальних імен (антропонімів, ергонімів, ідеонімів, прагматонімів, топонімів), котрі зберігають реальні взаємозв’язки; конструктивна роль, емоційно-експресивне навантаження, фігуральне використання і продукування пропріативів підпорядковане критичному осмисленню дійсності, основним завданням журналістики. Висновки. Пропріативи у телемовленні становлять розмаїту, динамічну, відкриту систему, яка віддзеркалює реальність і служить для її інтерпретації, бере участь у реалізації категорій культури мови – точності, логічності, ясності, гнучкості, виразності, різноманітності, багатства, дотепності, естетичності.