СТАТУС І СТАН МОВ НАЦІОНАЛЬНИХ МЕНШИН В ОСВІТНІЙ СФЕРІ НА ЗАКАРПАТТІ ВПРОДОВЖ ХХ – ПОЧАТКУ ХХІ СТ. - ШУМИЦЬКА, Галина; ШАРКАНЬ, Василь (Науковий вісник Ужгородського університету. Серія Філологія, 2020)
Статтю присвячено простеженню впливу мовнополітичного фактора на ситуацію на Закарпатті в освітній сфері впродовж різних історичних проміжків залежно від належності регіону до конкретних державних утво- рень: Австро-Угорщини, Чехословацької Республіки, Карпатської України, Угорщини, Української Радянської Соціалістичної Республіки, України. Предметом дослідження є статус і стан мов національних меншин Закарпаття у складі різних державних утворень. Особливу увагу звернено на взаємодію державної мови й мови найбільшої національної меншини в регіоні в різні історичні періоди. Зокрема, проаналізовано задекларовані в законодавчих актах положення щодо мови, а також реальну мовну ситуацію, яка склалася в краї в той чи інший період (шляхом порівняння статистичних даних щодо кількості освітніх закладів із навчанням мовами національних меншин). Так, в Австро-Угорщині законодавство сприяло мадяризації, зменшенню кількості шкіл із руською мовою навчання. У період Чехословаччини мови національних меншин загалом мали значно сприятливіші умови для розвитку, однак держава йшла майже двадцять років до того, щоб надати Підкарпатській Русі гарантовану конституцією автономію з можливістю врегулювання мовного питання соймом. Загалом у період входження краю до Чехословаччини зросла кількість шкіл із навчанням чеською мовою і мовами національних меншин: позитивна динаміка простежувалася щодо кількості шкіл і з руською мовою навчання, і з угорською. Час існування Карпатської України – надто короткий, щоб робити висновки про певні тенденції політики щодо мови нацменшин в освітній сфері. У період Угорського ко- ролівства була підтримка угорської мови та й спроби формування / утвердження «угроруської». У радянський період загалом кількість шкіл із угорською мовою навчання зменшилася, була тенденція до утвердження української мови й російської як «мови міжнаціонального спілкування». За часів незалежності України кількість шкіл із угорською мовою навчання не зменшилася, а, навпаки, зросла. І це засвідчує підтримку мов національних меншин в Україні на державному рівні.