ПОСТАТІ В ОНОМАСТИЦІ: ЛЮБОМИР БЕЛЕЙ - Вовченко, Галина (Науковий вісник Ужгородського університету. Серія Філологія, 2021)
У статті розглядається життєвий і творчий шлях відомого у слов’янському світі мовознавця Любомира Омеляновича Белея, вихованця кафедри української мови Ужгородського університету, який має вагомі здобутки в українській і слов’янській ономастиці, дослідженні старослов’янської мови, історії української літературної мови, культури української діаспори в країнах Європи. Як засновник і директор НДІ україністики імені Михайла Мольнара, Л. Белей видав багато праць лінгвістів, чиї імена і праці потрібно повертати українському мовознавству, – це постаті Є. Чикаленка, Г. Костельника, Є. Маланюка, А. Животка, Ф. Тіхого, Ю. Шевельова. Особливого значення набули дослідження проблем політичного русинства на Закарпатті. Метою дослідження є опис життєвого і творчого шляху відомого мовознавця, знаного українського ономаста, талановитого педагога і непересічної людини Любомира Белея, який вніс чималий вклад у розвиток вітчизняної науки. Його життя пов’язане з нашим вишем дуже тісно. Тут він став ученим, викладачем, ономастом, знаним у слов’янському світі. В основу статті лягли праці Л. Белея, що зумовили часово-просторове і тематичне портретування особистості відомого ономаста та загальнонауковий описовий метод. Постаті вченого та його діяльності присвячені окремі статті в енциклопедії «Українська мова» (2004) та Вікіпедії, опубліковані рецензії на його праці, інтерв’ю в мас-медіа, узяті за життя дослідника (Б. Ажнюк, І. Філак, Г. Вовчен- ко, О. Баган, О.Р. Фабрика-Процька, Н. Толочко, О. Гаврош, В. Ільницький, В. Горват, М. Бадида та ін.), є чат Л.О. Белея в інтернеті, некролог на його відхід опублікований у шостому випуску журналу «Мовознавство» за 2018 рік. Ці та інші матеріали допомагають сформувати портрет ученого в часі і просторі, з’ясувати значення його ідей і вплив на сучасну науку, проте потребують подальшого вивчення.