ТОПОНІМИ Й АНТРОПОНІМИ ЯК СКЛАДНИКИ МЕТОНІМІЧНИХ ПЕРЕЙМЕНУВАНЬ У СУЧАСНИХ МЕДІАТЕКСТАХ - Гецко , Ганна (Науковий вісник Ужгородського університету. Серія Філологія, 2021)
У статті розглядається явище топонімічної та антропонімічної метонімії у сучасних медіа текстах – журналу «Український тиждень». Загалом проаналізовано 15 номерів (листопад-грудень 2020 р. та січень-березень 2021 р.), де зафіксовано 214 прикладів топонімічної та антропонімічної метонімії. Доцільність дослідження аргументовано актуальністю опрацювання механізмів вторинної номінації, а саме процесів метонімізації у мові сучасних засо- бів масової інформації. Метою пропонованої розвідки є встановлення специфіки вживання топонімів й антропонімів як складників метонімічного перейменування у медіатекстах журналу «Український тиждень». Для досягнення зазначеної мети поставлено й розв’язано такі завдання: 1) виявити й описати типові моделі топонімів та антропонімів, які стали джерелом вторинної номінації; 2) дослідити семантичну природу метонімічних перейменувань антропонімічного й топонімічного походження; 3) визначити типи метонімічних перенесень на матеріалі «Українського тижня»; 4) виявити своєрідність функціонування метонімічних перенесень з топонімами й антропонімами у досліджуваних медіатекстах. Журналістські тексти безпосередньо реагують на лексико-семантичні зміни в сучасній мовній практиці, засвід- чуючи таким чином активні явища вторинної номінації, серед яких окреме місце займає метонімія. Увага зосереджується на специфічних моделях топонімів та антропонімів, які стали джерелом метонімічних перенесень. Встановлено, що зафіксовані метонімічні перейменування реалізуються на підставі каузальної, темпоральної та локальної метонімії. Зокрема, більш продуктивними засобами вторинної номінації у досліджуваному журналі є метонімічні перейменування топонімів, які представлені різними моделями локальної метонімії, що регулюють відношення між місцем об’єкта й об’єктом. Натомість трохи менше зустрічаємо метонімій антропонімічного походження, для яких характерні переважно каузальні та темпоральні зв’язки. У мові засобів масової інформації метонімічні перенесення визначаються високою продуктивністю, сприяють посиленню експресії, увиразненню контексту та актуалізації змісту медіаповідомлень.