ОСОБЛИВОСТІ НОМІНАЦІЇ ІНСТРУМЕНТІВ БУДІВЕЛЬНИКІВ У БОЙКІВСЬКИХ ГОВІРКАХ - ЧАГАН, Оксана (Науковий вісник Ужгородського університету. Серія Філологія, 2022)
У статті проаналізовано назви інструментів будівельників як сегмента будівельної лексики бойківських говірок. Під впливом внутрішньомовних та позамовних чинників будівельна лексика бойківських говірок зазнає певних змін – деякі назви реалій будівництва архаїзуються, інші втрачають своє значення чи набувають нового. Актуальність дослідження полягає в необхідности зберегти для майбутніх поколінь діалектні назви, які можуть бути втрачені, простежити лексико-семантичні процеси в семантичній підгрупі назв інструментів будівельників. Мета і завдання наукової розвідки полягає у визначенні структури назв інструментів будівельників, їх мотивації, способів творення, походження, а також внутрішньосистемних звʼязків. Здійснений аналіз засвідчив, що за структурою назви інструментів представлені здебільшого однослівними номенами. Для їх творення типовими МО є «дія», яку виконують цим інструментом (дз’у|бан, кле|пач, пажǀник, стру|гак, тоў|качка, коло|тушка, трамǀбачка та ін), та «будівельний матеріал» (ґон|тар’, дра|ничник, лат|ник). Прості назви утворені здебільшого суфіксальним способом словотворення (шеме|т’іўка, ст’і|гачка, шпик|л’арка, маст’е|рок та ін.), спорадично відзначено префіксальний спосіб (отǀвʼес) та основоскладання (бензопи|ла, водоǀвага). Двослівні назви репрезентують незначну частину досліджуваної семантичної підгрупи, більшість із яких – атрибутивно-субстантивні словосполуки (ручǀна пиǀла, т|рац’ка пи|ла, штико|ва ло|пата, сов|кова ло|пата та ін.). Вони ілюструють родо-видові системні звʼязки в цій семантичній підгрупі. У деяких говірках засвідчені також антоніми, утворені за диференційними ознаками ‘розмір’ (полу|т’ор: |т’орка), «форма» (моло|ток : клеи|вец’), та синоніми, представлені лексичними дублетами (коло|тушка, тоў|качка, трамǀбачка, |доўбн’а, трам|боўка, |доўбинка ʻтовстий дерев’яний молот, яким набивали глину на долівці чи споруджували глинобитні печіʼ). Назви ін- струментів та засобів ілюстровані як питомими лексемами, так і запозиченими з німецької (ш|пател’, |к’ел’ма, ш|миґа та ін.), польської (трач, об|цен’ґʼи, пйон), угорської (ар|шʼіў, фарáґíв, д’аг|л’іў), чеської (кром|пач), голландської (|ва- терпас) та тюркських мов (джи|ґан).