ІНФОРМАЦІЙНО-ПСИХОЛОГІЧНИЙ ПРОПАГАНДИСТСЬКИЙ ДВОБІЙ: МАНІПУЛЯТИВНИЙ І ПРОСВІТНИЦЬКИЙ - Лизанчук, Василь (Науковий вісник Ужгородського університету. Серія Філологія, 2023)
У статті розглянуто особливості маніпулятивної й просвітницької пропаганди в сучасних умовах повномасштабної геноцидної, терористичної, екоцидної війни Російської Федерації проти України. Окреслено принципи, функції, методи і форми пропаганди засобами масової комунікації. Зазначено, що сутність російської маніпулятивної та української просвітницької пропаганди досліджують О. Білоус, П. Дворянин, О. Децик, В. Карпенко, В. Лизанчук, В. Лубчак, В. Огризко, Г. Почепцов, М. Тимошик, В. Торба, А. Чернов, В. Шкляр, І. Яковенко та ін. В. Молодиченко зазначaв, що маніпуляція, по-перше, – це вид духовного, психологічного впливу. Мішенню дій маніпулятора є дух, психічні структури людини. По-друге, маніпуляція – це прихований вплив, факт якого не повинен бути помічений об’єктом маніпуляції. По-третє, маніпуляція – це вплив, який потребує значної майстерності і знань. По-четверте, до людей, свідомістю яких маніпулюють, ставляться не як до особистостей, а як до об’єктів, особливого роду речей. На українських громадян спрямовані найрізноманітніші методи російської маніпулятивної пропаганди: гнилого оселедця, «40 х 60», великої брехні, абсолютної очевидності, які характеризуються свідомою тенденційністю, аморальністю, зловорожістю, спокусливістю. Російська маніпулятивна пропаганда маскується різними формами інформаційності, яку досить часто сприймають як об’єктивне повідомлення. Насправді така інформація у вузькому і широкому розумінні є сірою або чорною пропагандою, наснаженою деструктивністю. Просвітницька пропаганда характеризується конструктивністю, виконує педагогічно-виховну та інтегруючу функції, сприяючи об’єднанню українського суспільства на державницько-національних засадах. Спираючись на абсолютні, національні, громадянські, сімейні та особисті морально-духовні цінності, ЗМК сприяють створенню передумов для формування української національної свідомості та гідності, державницького переконання, національної ідентичності, фундаментальною основою якої є українська мова. В інформаційно-психологічному розвінчуванні російської маніпулятивної пропаганди українські ЗМК покликані наголошувати, обґрунтовувати, що українська мова є найголовнішим засобом єднання національного організму в часі й просторі, фокусом «гомогенної ідентичності» (О. Гнатюк). Обґрунтовано, що під час маніпулятивного і просвітницького інформаційно-психологічного двобою в медіасфері діяльність українських ЗМК має ґрунтуватися на правдивих українських націоцентричних засадах. Адже Правда є головною, вражаючою зброєю проти російських ідеологічно-політичних маніпуляторів, потужним засобом повернення всіх українців у стан власного політичного, економічного, культурного націоналізму. Український націоналізм не має нічого спільного з московським рашизмом, який увібрав у себе шовінізм, нацизм, фашизм, більшовизм і расизм. Націоналізм є генетично визначеним явищем природи, творінням не стільки людського розуму, скільки – Всевишнього. Московський рашизм є штучним, маніакальним, отруйним плодом, що загрожує не тільки українській національній ідентичності, а й європейській та світовій цивілізації. Таке розуміння цього явища має бути осердям української просвітницької пропаганди.