ФРАЗЕОЛОГІЧНІ СПОЛУКИ В УКРАЇНСЬКІЙ ЕТНОКУЛЬТУРІ: ФРЕЙМОВА МОДЕЛЬ - Кочерга, Галина (Науковий вісник Ужгородського університету. Серія Філологія, 2025)
У статті схарактеризовано мотиваційні процеси фразеологічних одиниць української мови, в основі яких закладена стереотипізація уявлень українського етносу про світ і їхня детермінація культурними та психомен тальними чинниками. Оприявлено закономірності знакової переінтерпретації фразеологічних сполук української мови у мережі культурних смислів етносвідомості, що відображають особливості національної концептуальної системи, етнічної інтеріоризації дійсності у зв’язку з культурою, традиціями, звичаями, міфами народу. Мета дослідження – зʼясувати мотиваційний механізм фразеологічних одиниць, що формує модель номінації, оперту на концептуальні ре ляції синергетичної системи етносвідомості мовця. Мета дослідження імплементується у завдання – описати номіна ційні механізми фразеологічних сполук із структурою етносвідомості, смислопороджувальними процесами в проєкції на культурні куди етнічної спільноти, її внутрішній рефлексивний досвід, позначений фразеологічним сегментом. Ви значено, що значення мотиватора таких номінатем уже є метафорично мотивованим, але в свідомості мовців ці слова зафіксовані в складі фразеологічних зворотів, що уможливлює компресію, універбацію останніх, тобто їхнє стягнення, які експліцитно й імпліцитно несуть у собі відповідну інтерпретацію світу, інтенціонально спрямовуючи саму його думку та пізнавальну спрямованість. Мотиваційний зв’язок слів-універбів та стійких висловлювань пояснюється об разністю, як згортання описової синтагми, що передує створенню слова, шляхом редукції плану вираження вихідної величини та залучення до похідного слова семантики редукованих членів. Саме процес компресії в українській мові забезпечує фразеологічний різновид асоціативно-термінальної мотивації Схарактеризовано породження моделі номінативних фразеологічних одиниць, що мають глибоку пояснювальну спроможність, оскільки на її підставі досліджуються процеси мотивації, здійснюється реконструкція структури знань про позначуване, логіко-інформативний зміст фразеологічних одиниць, утілений у денотативно-сигніфікативних ком понентах семантики, знаходиться в тісному зв’язку з емотивно-оцінними, образно-експресивними стилістичними й культурно-національними чинниками, вочевиднено взаємодію різних пізнавальних механізмів етносвідомості та ко лективного позасвідомого. Установлено, що номінативні одиниці за механізмом є метафоричними, оскільки на позна чення процесів використовуються досвідні знання, вербалізовані у стійких фразеологічних сполученнях, що мають здатність виражати дещо більше, ніж проста сума значень їхніх складників. Здебільшого мотиватором фразеологічного сегменту є граматично залежний компонент фразеоструктури – дієслівність, що переносить на мотивоване семантику звороту в цілому з огляду на фразеологічну валентність, яка зумовлює більші розпізнавальні властивості. Перспективу подальших досліджень убачаємо в описі пареміологічної складової української культури у проєкції на певні когнітив но-семіотичні моделі.