«МАРУСЯ ЧУРАЙ» ЛІНИ КОСТЕНКО ЯК ІНТЕРМЕДІАЛЬНИЙ ТЕКСТ УКРАЇНСЬКОЇ ЛІТЕРАТУРИ - Павлюк, Надія; Шпілєвая, Катерина (Науковий вісник Ужгородського університету. Серія Філологія, 2026)
У статті розглянуто історичний роман у віршах Ліни Костенко «Маруся Чурай» у ракурсі сучасних інтермедіальних студій. На тлі теоретичних напрацювань Л. Горболіс, В. Просалової, С. Кочерги, О. Вісич окреслено інтермедіальність як тип внутрішньотекстових зв’язків і як принцип творення поліхудожнього культурного простору, розмежовано поняття інтертекстуальності, інтермедіальності та інтерсеміотики. Показано, що попри значну увагу до жанрово-стильової моделі, історіософського, пісенного та лінгвокультурного вимірів «Марусі Чурай», інтермедіальні параметри твору переважно окреслювалися побіжно й потребують окремого цілісного аналізу. У межах запропонованого підходу роман аналізується через чотири складові інтермедіальної організації: інтермедіальний елемент, інтермедіальний герой, інтермедіальна композиція, інтермедіальний жанр. Виявлено систему інтермедіальних елементів, що поєднують словесний, музичний, візуальний та обрядовий коди (сцена суду, вихід полку, київський епізод, фінальне «виходження» пісні в народний простір). Окреслено постаті Марусі Чурай, мандрівного дяка й діда Галерника як інтермедіальних героїв, у яких перехрещуються уснопоетична, письмова, музична та речова пам’ять. Показано монтажно-сценічний характер побудови роману (суд, батальні сцени, духовна подорож, «музей» поневолення, облога міста, пасхальний фінал) і роль пісні як окремого медіуму, що поєднує епічний, ліричний і драматичний рівні. Визначено, що структурна організація тексту спирається на поєднання епосу, лірики й драми із народнопісенними чинниками, а історичний досвід репрезентовано через взаємодію словесного, музичного, візуального й обрядового кодів. У дослідженні застосовано інтермедіальний аналіз у поєднанні зі структурно-поетикальним, наративним, інтертекстуальним та інтерсеміотичним підходами, що дає змогу розглядати роман у контексті української історичної пам’яті та уснопоетичної традиції. Зроблено висновок про історичний роман у віршах «Маруся Чурай» як інтермедіальний жанровий конструкт і один із ключових інтермедіальних текстів української літератури.